Po resnični zgodbi
Boise, Idaho 21. avgust, 1987
Dobro, fantje.
Ni bila moja krivda.
Poslušajte!
Pravkar smo postavili rekord, a ne dobrega.
Največja razlika v točkah proti tej šoli, pa šele polčas je.
Se ti zdi smešno, Mitchell? –Ne, gospod.
Zakaj se potem smeješ?
Izbrani kapetan si. Edini iz zadnjega letnika.
Vtis moraš narediti na treningu in igrišču nocoj, ne zdaj.
In zagotovo ne z načrtovanjem žurke, ko bodo starši zdoma.
Poberi jo.
Brandon, pridi sem.
Ja, ti.
Rekel sem, da jo pobereš.
Daj jo njemu.
Čez 5 minut gremo pred vse, ki so nas prišli podpret.
Kaj se bo zgodilo tam, ko vsi mislijo, da boste podlegli?
Nak…!
Pojdi ven. –Nič nisem rekel.
Rekel sem, da greš ven.
Ste resni? –Pridi sem, da pogledam to.
Dobrodošli v McFarland Kalifornijska skleda sadja
Oči, prosim reci, da si zgrešil izvoz.
Smo v Mehiki?
Ne.
Se gremo razgledat?
Pridita.
Je to res pravi kraj?
Kdo je to?
Trgovina za barve. Takoj zjutraj.
Če sploh kakšna obstaja. –Julie. –Kaj?
Najdimo vama sobo, dekleti. Pridita.
Ta kraj je smetišče. –Kaj ti mar. Kmalu greš na kolidž.
Jaz bom morala živeti tu.
Vsi smo utrujeni.
Pojdimo nekaj pojest, prav? –Sliši se dobro.
Morajo imeti restavracijo, ne?
Zdravo. –Zdravo. Kako ste? –Dobro.
Imamo tacos, tortas, burrito, tostadas in quesadillas.
Imate burgerje?
Ne, imamo tacos, tortas, burrito, tostadas in quesadillas.
Vzeli bomo tacose, hvala. –Dobro. Kakšne želite?
Asada, al pastor, chorizo, cabeza, lengua, jamon?
Prinesla vam bom izbor. Sedite kjerkoli.
Tukaj?
Gledala bi The Brady Bunch. –Ja, kaj praviš na to?
Ostanite ob meni.
Oče? –Samo … –Brez panike, prijatelj.
Nehaj.
Držite se.
Oči!
Ne bomo ostali.
Takoj v ponedeljek zjutraj gremo od tod. –Jim.
Ne, nočem, da z dekleti živite tu.
Našel bom drugo delo. –Kako? Ni bilo veliko izbire.
Preselili se bomo v Bakersfield. Vozil se bom na delo.
Ne moremo si privoščiti. Poglej nas.
Živimo od učiteljske plače. Ko bi le …
Ko bi le ostali nekje dlje.
Z več delovne dobe bi bilo drugače.
Oprosti.
Ljubi, sam si rekel.
Le to službo si lahko dobil. –Ja. –Je tako?
Dekleti gresta v ponedeljek v šolo.
Potrudili se bomo, da deluje.
Nimamo druge izbire.
Prav?
Tako mi je žal.
Jamie, srček, moraš. Pridi, ljubica.
Prosim, ne sili me! –Vem, da je težko.
Prosim ne sili me! –Vem, da je težko, a moraš.
Julie, prosim pomagaj mi.
K ravnatelju Camillo sem prišel. Ime mi je Jim.
Novi učitelj biologije. Pa telovadbe in nogometa.
Tako je. –Maria Marsol. Kako ste potovali?
Vam je všeč v Bakersfieldu? –Ne, v McFarlandu smo.
Kdo bi si mislil.
Malo pomoči, prosim?
Zagotovo nočemo požara tu. Desetine dolarjev škode je lahko.
Tvoja zadnja priložnost. Izkoristi jo.
Jim White? –Ravnatelj Camillo. Kako ste?
Brezkofeinsko. Vstopite.
Delal naj bi čudeže s proračunom, urejal vendete in opustil kajenje.
Sem mar Superman?
Kaj se je zgodilo? –Mulc je ozmerjal njegovo sestro …
Ne bom ponovil, a razloži njeno nosečnost.
Sedite. Dobrodošli v McFarlandu.
Presenetilo me je, da bi nekdo kot vi hotel priti sem.
Potem pa sem prebral vašo kartoteko.
V Saint Paulu ste bili odpuščeni zaradi verbalne zlorabe.
Le motivirati sem želel fante, ki ne cenijo trdega dela.
In spor s predsednikom šolskega odbora?
Razlika v mnenju.
Pa ta zadnji incident. Mi poveste kaj o tem?
Izgubil sem živce. Ne bi se smelo zgoditi.
Se lahko ponovi? –Ne bo se ponovilo.
Me veseli. Ker nimate veliko možnosti, g. White.
Vstopite, trener. Trener White, trener Jenks.
Tvoj preizobraženi pomočnik. –Sem prav slišal?
Pišeš se Bel? –Ja.
Berdejo.
Cardenas. Denas?
Reče se Cardenas.
Diaz.
Je to popularno ime, od kjer prihajate?
Iti moramo.
Ni še konec pouka. –Moramo iti. To je naša mama.
Recite ji, da lahko počaka.
Vi ji recite.
White, je to popularno ime, od kjer vi prihajate?
Gospod … –Puentes. Victor.
G. Puentes, navadna telovadba. Kaj običajno počneš?
Nič.
Naj pokvarim ta videz, homes? Da bom ves poten?
Pravi gizdalin, kaj?
Dobro, takole bomo …
Naredite en krog, pa zaključimo za danes.
Kaj pa ti?
Jaz ne tečem. V nogometnem moštvu sem.
To je obrambna številka.
Ni pomembna velikost psa v boju, temveč velikost boja v psu.
Odvisno, kako velik je pes.
Velik kuža.
Strnite se!
Ne gre jim najbolje, kaj? –Dajmo jim priložnost, ljubica.
Morda bo oče spet izgubil, pa se lahko preselimo drugam.
Nehaj! Niti besede več.
Dajmo, Johnny!
Nič! Si videl ta udarec?
Dobro. Vrnite se.
Dobro opravljeno, fantje! Dober udarec!
Lep in čist udarec.
Johnny!
Koliko prstov kažem?
September. –Kaj?
Petek je, stari, prav?
Dobro, posebne ekipe!
Ne, ne. Sedi. Ti si opravil.
Trener, samo 10 nas je! –En nam manjka!
Sameniego, spravi se sem!
Ne. Resno mislim. Sedi.
Cortez, pojdi.
Srednja šola McFarland Gostje 63 : 00 Domači
Resno? Koliko je ura? –Bi rekla, da zora.
Oče! –Kaj?
Zavij mu vrat. Prosim.
Bom.
Dobrodošli v McFarlandu. –Zame?
Hvala.
Vidim, da ste ga obdržali. –Kaj?
Glede na to kje živite, in ker dobro poznam go. Soto,
domnevam, da vam je ponudila piščanca.
In ker kupujete krmo namesto omake za gril,
ste ga najbrž obdržali. Pametno. Kaže, da ste olikani.
Hvala, gospod … –Sammy Rosaldo.
Odprto vse dni na Sherwood aveniji od leta 1962.
Jim White. Na Cliff aveniji en teden, a najbrž že veste.
Precej vem o McFarlandu.
Mi lahko priporočite rastlino, ki bi polepšala moj vrt?
Vi potrebujete drevo. –Drevo?
Sonia!
Sonce je močno s tiste strani. Ožge vse rastlinje.
Na vašo srečo imam drevesce, ki vam ga lahko prodam.
V petih letih boste imeli lepo dvorišče s senco, gospod.
V petih letih?
To pa dvomim.
V trgovini imajo sokove. –Voda je brezplačna, White.
Kako dolgo ste že tu? –Od petih AM.
Petih?
Petih zjutraj, White.
AM pomeni jutro, ne radio.
Ej, White, predelajte džip.
Znižajte ga od zgoraj in spodaj, pa se boste vklopili.
Ko bodo pujsi leteli. Kdo je voznik?
To je Javi. Victorjev stric.
Pravkar je prišel ven. –Kaj misliš s tem?
Pač ven. Victor je poliral ta avto vsak dan, ko je bil notri.
Kje ima očeta?
Še vedno je notri.
Se vidimo, White.
Vstopi. Prešel bom na zadevo.
Trener Jenks pravi, da sta imela spor med tekmo.
Kaj? –Spor.
Ne bi temu rekel tako.
Karkoli je bilo, trener Jenks ne verjame, da bo to delovalo.
Zahteva, da odstopiš. Kot trener nogometnega moštva …
Čakaj malo. Sem odpuščen? –Nihče ni rekel tega.
On zahteva in ti ne nasprotuješ, kar pomeni, da me odpuščaš.
Pravkar sem preselil družino sem. –Počakaj, Jim.
Ne bom kar odpuščal, ker je nek negotov bedak,
ki ne more nehati jesti jabolka, ves užaljen. –Kaj si …
Utihni. Imel si priložnost govoriti, pa si prepustil meni.
Lahko greš. –Sem odpuščen? –Ne, tudi ti nisi odpuščen. Pojdi ven.
Ne vem, ali je to tvoj vzorec, in kateri je bil večji bedak,
a računam na to, da nisi bil ti.
Ker potrebujem učitelja telovadbe in biologije.
Ne vem, kako ti to ustreza, a tako pač je.
Dobro, pretecite krog. Pojdite.
Gremo.
Živjo, Jamie. –Živjo.
Kako je bilo danes v šoli? –Kar dobro.
Mi daš polovico?
Ne, lahko pa vzameš to polovico.
Si videl to? –Tik za tabo sem bil.
Ti je všeč biti zaprašen?
Kaj zdaj, šefe? –Še en krog.
Ni problem.
So pa res hitri.
Res je.
Naj še enega? –Napačen šport treniraš, Sameniego.
Nič več. Trener me je vrgel ven.
Tebe tudi, kaj? –Resno?
V prvem tednu ste odpuščeni? –Ne pogrevaj.
Čestitke, White. Imajo vas za obiralca.
David, Damacio, Danny. Zbudite se, pozno je.
Oče čaka v tovornjaku. Brez lenarjenja.
Svet vas ne bo čakal.
Bog te blagoslovi. –Hvala, babica.
David, Damacio, pohitita.
Poslušajta in spoštujta učitelje.
Vidimo se pozneje.
Slišim, da se nogomet ni obnesel. Bi rad zapolnil prosti čas?
Kaj si imela v mislih?
Sestanki s starši priseljencev, opismenjevanje, podporne skupine.
Te družine potrebujejo pomoč. –To ni ravno moja reč.
Saj živiš v McFarlandu, ne? Si se kdaj razgledal?
Eno najrevnejših ameriških mest je. Ti otroci so nevidni, pogrešljivi.
Pridejo s polj in se vračajo tja, razen če jih zapor ne dohiti.
Si opazil, da imamo enega blizu? –Ja, sem opazil.
Priročno, ne?
G. White, povsem jasno je, da ne želiš biti tu.
Če želimo pomagati tem otrokom, je zdaj čas.
A to ni ravno tvoja reč. –Hvala.
Prosim.
Poznaš tega fanta?
Ja, Tomas Valles je.
Kaj veš o njem?
Ničesar.
Všeč ti je.
Ni res.
Všeč ji je. Približaj se mu. –Oče, ne, prosim.
Se lahko pogovoriva? –Seveda.
Lahko zaprem vrata? –To zahteva zaprta vrata?
Državno prvenstvo v krosu.
Kalifornija ga letos prireja prvič.
To je šport zasebnih šol. Drugačen zrak dihajo.
Isti zrak je. –Se zavedaš, da nimamo ekipe za kros?
Ja, ne razumem pa, čemu nam nogometno moštvo.
Tu imamo otroke, ki lahko tečejo v nedogled.
Polni ogljikovih hidratov iz riža in fižola, navajeni skrajne vročine,
po pouku pa še tečejo domov. Videl sem jih, neverjetno.
Opisal si polovico otrok v Central Valley.
Jim, si kdaj treniral kros? –Ne. –Tek? –Ne.
Si pa tekel, morda tekmoval v srednji šoli? –Ne.
No, sliši se odlično.
Zakaj mi sledite? –Veš, kako hitro si tekel?
Ste policist?
Ne vem, ali je ta števec točen, ker je star avto,
a če kaže prav, si tekel skoraj 20 km/h.
To je 1.600 metrov v petih minutah. –In?
Vedno tako hitro tečeš?
Nimam avta, prav?
Te peljem? –Ne. Lahko pa me nehate zasledovati.
Spopad Titanov Golden West - Končni rezultati
To so lanskoletni rezultati. Tukaj bi bil Thomas.
Med desetimi najboljšimi v državi, pa niti tekaških čevljev nima.
Najbrž imaš prav, a je preveč ovir. Šolski odbor je ena od njih.
Me boš podprl, če odobrijo? –Seveda, a ne bodo.
Pred leti je javnim šolam odobrenih šest novih športnih dejavnosti.
Ugani, kaj je med njimi? –Kros.
In trener za kros.
Da, tukaj piše. Trener za kros.
Prvi štirje tekači dobijo eno. Okusno in hladno.
Postavite se na črto.
Na položaje.
Pripravite se …
Tecite!
Johnny, nehaj nadlegovati dekleta in pridi sem.
Naj te nekaj vprašam. Bi se fantje zanimali za kros?
Kros ni moja zvrst, šefe.
Kros je tek, pametnjakovič.
Čemu? –Tekmovati, za zmago.
Navdušiti dekleta. –Nihče ne zmaguje tukaj, White.
Gledal sem te teči, lahko bi premagal koga.
Če se mi zahoče. Pa se mi ne.
Bi mi pomagal sestaviti ekipo? –Koliko članov? –Sedem.
Lahko začneš s tistim puhloglavcem.
Johnny, pa poskrbi, da bo Thomas Valles poleg.
Ej, kolega. Bi se pridružil tekaški ekipi?
Ne.
Daj, no. Razmisli. Pristani.
Počakajte!
Rad bi govoril z vami o tekaški ekipi. Bi se pridružil?
Jaz se bom.
Bi vi sodelovali v tekaški ekipi?
Ej, zdaj sem te zalotil, Cardenas.
Tako blizu popravnemu domu si, sinko.
Jose, si dobil moj drobiž?
Zataknil se je. Prosil sem ga, da ga dobi ven zame.
Ne pomagaš jim, White.
Zakaj ste to naredili?
Čestitam. Pravkar si se uvrstil v ekipo za kros.
Rekel sem ti, da se ne približuješ moji sestri! –Thomas, nikar!
Pa Thomas Valles tudi.
Bodi malce veselejši, Valles.
Trener je pravkar preprečil tvojo izključitev.
Danny Diaz? –Sedem nas mora biti.
Sedem tekačev, ne šest in Danny Diaz.
Danny je naše sidro. –Ki nas bo potegnilo navzdol.
Dovolj, Puentes. Poglejmo, ali imaš noge hitre kot usta.
Do mostu Elmo in nazaj. Gremo.
Resno sem misli. Ti si moje upanje, Danny. Pa ne zato, ker si debel.
Nekoliko si debel, zato raje malce shujšaj.
Zakaj sem potem sidro? –Ker boš držal to ekipo skupaj.
Če izgubim tebe, izgubim tvoja brata. Pomemben si, Diaz.
Greva.
Vam je vroče, homes? Ste utrujeni?
Ker lahko nehamo, kadarkoli se vam zahoče.
Zdaj pa sem videl vse.
Vi kar nadaljujte. Vse do mostu in nazaj.
Meril bom čas od tu.
Hej, kaj pa počneš? Ne smeš nehati.
O, bog.
Hvala.
Popijmo malce vode.
Kje je Victor?
Je kdo videl Dannyja? –Tam je.
Počasnejši je od klica na pomoč k mehiški hiši.
So to vaši najboljši tekaški copati?
Najboljši za tek, šolo in cerkev.
Bravo, Danny.
Odlično, brat.
Tekmovanje v Palo Altu 6. oktober, 1987
Tu smo.
Nadenite si to.
Novi copati.
Novi dresi, stari.
Tega že ne bom nosil.
Potem boš tekel nag, ker so to naši dresi.
Če jih bomo mi, jih boš tudi ti, prijatelj.
Pohitite. Pa ne pozabite odstraniti teh etiket.
Trener Jameson? –Da, gospod.
Jim White iz McFarlanda.
Nisem vedel, da ima McFarland ekipo.
So to oni?
Ja, so. Hitrejši so, kot so videti.
Če tako pravite.
Se vidimo na progi.
Dobro, fantje. Poslušajte.
Točkuje se glede na vaš posamični rezultat.
Prvo mesto je ena točka. Za drugo dve in tako naprej.
Zmaga ekipa z najmanj točkami za prvih pet tekmovalcev.
Najmanj točk torej zmaga? –Tako je, kot pri golfu.
Se vam zdi, da igramo golf? –Še podeželskega kluba nimamo.
Stavim, da tisti tam igra golf.
Če moj rezultat ne šteje, čemu sem tu?
Da smo mi videti hitrejši. –Zapomnite si, najmanj točk zmaga.
Če prehitite katerega od prvih petih, jim dodate točke. Celo ti, Danny.
Ni pomembno. Pokažimo jim, kako se to dela.
Pridi, Danny!
Kje sploh je McFarland?
Menda ne morejo teči brez policista za njimi.
Ali taco vabe pred njimi.
Časomerci pripravljeni?
Tekači, pripravite se.
Dajmo.
5:17. Dober položaj, Hunter.
5:22, Thomas! Obdrži ta položaj!
Dajmo, dajmo!
Dohitel si ga, dajmo! –Drži se ga!
Dober položaj, Robby! Drži tempo!
Dajmo!
Gremo, gremo!
Jose, dober si!
Dober si, David!
Dajmo, Danny!
Bravo, Hunter! Dohiti ga!
Dajmo, poba!
Pospeši!
Dajmo.
Drži tempo.
Imaš ga, Hunter!
Dajmo, hitreje!
Tako je treba!
Bravo!
Tako je treba! Do cilja!
Lepo. –Dajmo, fant, dajmo.
Dajmo!
Modri je tik za teboj. Drži ta položaj!
Lahko ga dohitiš!
Zdrži! –Drži položaj!
Bravo!
Dobro, Thomas. Dobro. –Odlično, fantje!
Centennial, Centennial,
Palo Alto in Morro Bay.
Palo Alto, McFarland.
Morro Bay, McFarland.
McFarland. McFarland.
Bravo, Danny, nisi odnehal.
Nisi odnehal.
In McFarland.
S skupno 35 točkami
je zmagovalec ekipa Centennial.
Druga je ekipa Palo Alto z 41 točkami.
Tretja je ekipa Morro Bay z 61 točkami.
In na četrtem mestu,
s skupno 104 točkami
ekipa McFarlanda.
Odlična tekma, fantje.
Več sreče prihodnjič, fantje? Je tako? Prav?
Resno. Se vidimo.
Kar se je zgodilo tam, ni bila vaša krivda.
Moja napaka je bila. Moral bi preveriti progo.
Moral bi vedeti za hrib pred ciljem. Thomas bi pojedel tistega fanta.
Kar se je zgodilo je moja napaka, razumete?
Razumete? –Ja. Ja.
Ja.
Dobro.
Zdravo, sin. Pozdravi očeta.
Četrto mesto na prvi tekmi ni tako bedno.
Četrto od štirih.
Znano tudi kot zadnje. Kar nas ne bo spravilo od tod.
Zadnje mi ne bo priskrbelo službe drugje.
Preveč popustljiv sem do teh otrok.
Hej, jutri ima Julie rojstni dan, se spomniš?
Se lahko ustaviš v trgovini in vzameš torto na poti domov?
Seveda.
Eno res izbrano sem ji kupila. Res je lepa.
Jim? Večerja bo ob 18h, prav?
Prav. Slišim te.
Dobro.
Mi nimamo hriba.
To so naši hribi. Tukaj bomo tekli.
Po vseh? –Tako je.
Kar se je zgodilo v Palo Altu, se ne bo ponovilo. Gremo.
Pojdite!
Končali smo. –Kdo je končal?
Mi.
Hočete odnehati? Se doma zleči na kavč?
Jaz tudi. Pa se ne bo zgodilo.
Takole bomo. Naredimo premor,
nato gremo znova čez vse.
Danny se bo zgrudil. Težko je. –Ti povem, kaj je težko.
Gledati, kako te nekdo prehiti na tistem zadnjem hribu.
Vprašajte Thomasa.
Težko je izgubiti, ko veš, da nisi storil dovolj.
Ko bomo naslednjič videli hrib, se bomo smejali. Višji je, bolje je.
Sedaj vemo, česar prej nismo. Vemo, česar nismo vedeli.
Danes je začetek. Gremo znova.
Gremo.
Gremo, fantje.
Kaj pa ti čakaš, Valles?
Kdo gre še enkrat?
Potrudite se.
Dobro.
Dajmo, naj vas roke vodijo v hrib.
Spremenite tempo, ko greste v hrib. Spremeniti ga morate.
Spremenite tempo, ko greste v hrib!
Dajmo, Danny, začni kaj kazati!
Če mi ne upočasnimo, tudi oni ne bodo.
Dajmo, Diaz, smejijo se ti.
Hitreje, Danny. Ti si sidro, ne zavora.
Tako je treba. Dobro, Jose.
Te preveč priganjam, Diaz? Teci hitreje, pa bom koga drugega.
Dobro!
Dovolj je. Vzemite si odmor.
V redu. Dobro je bilo.
To sem hotel videti. Tako moramo končati.
Odlično. Spočijte si.
Valles, rekel sem, da si vzamete odmor.
Koliko jih še hočete? 10, 20, 100?
Vzemi si odmor!
Mislite, da ste trdoživi, White? Mi smo bolj.
Nismo tekači, pač pa obirači. In vedno bomo obirači.
Vsak dan bomo vstali in počeli isto znova in znova.
Lahko to storimo stokrat ali tisočkrat,
pa ne bo nikoli drugače.
Veste, kaj je to, White?
Veste, kaj je tam spodaj? Mandljeve lupine.
Jeste mandeljne? So vam všeč?
Lepo gredo iz lupine, ne?
Nekdo jih je obral, White.
A vi jih lahko uporabljate za tekaški trening.
Valles.
Izključite me, če želite. Jaz sem končal.
Dobro, trening je končan.
Boš spet odšel? –To je tvoja krivda.
Vedno je moja krivda. –Utihni.
Zapustil si nas. –Tiho!
Kje je torta?
Vse najboljše, srček.
Žal mi je, ker sem pozen.
Pozabil si, kajne?
Nič za to. Tako in tako je nisem hotela.
To ji je res veliko pomenilo. –Žal mi je.
Žal mi je, a moj najboljši tekač je odnehal.
Ne, mislim, ni le odnehal. Nekakšen zlom je imel.
Me ne zanima. Julie ima 15 let, pa se nisi spomnil niti na torto.
Če je to najhuje, kar se ji bo kdaj zgodilo, bo bolje kot večini otrok tu.
Ona je tvoja hči.
Če misliš, da bi kateri oče zamudil hčerkin rojstni dan,
potem pojdi pogledat, kakšno torto jim kupijo.
Julie?
Julie, prosim, spusti me noter.
Pojdi stran, oče.
Thomas?
Kaj počneš na mostu, Thomas?
Ne vem.
Kdo te je udaril? –Nihče.
Prav, oče me je, a ni bila njegova krivda.
To pa ne vem.
Mnogo reči ne veste, White. Niti sanja se vam ne.
Pa mi razloži. Pomagaj mi razumeti.
On je obirač. Ni delovodja kot g. Diaz.
Ne vodi skupine.
Poskuša dobiti delo kjer lahko, v Arizoni, Teksasu, kjerkoli.
Včeraj se je vrnil, njegova hčerkica pa je noseča.
Pa je začel udarjati zid.
Hotel sem ga ustaviti, pa sem se znašel v napoto.
Če si poškoduje roke, ne bo mogel delati. Razumete?
Prav. Zdaj razumem, Thomas.
Hočeš vedeti, kaj jaz počnem tu,
sam sredi noči?
Ne.
Škoda, ker ti bom vseeno povedal.
Pozabil sem kupiti torto za hčerkin rojstni dan.
To pa je hudo, White.
Glej …
Res si me prestrašil danes.
Strašiš me tudi zdaj. Bi stopil stran od tam?
Ne.
Naj ti potem povem, kako se bo to končalo zate.
Če padeš od tukaj.
Če padeš s tega mostu nocoj, kar se utegne zgoditi,
boš najbrž preživel.
Ni tako visoko, vendar ti lahko zagotovim,
da ni možnosti, da boš še kdaj tekel.
In trenutno je tek tvoja najboljša možnost.
Zdi se kot tvoja edina možnost.
Pridi dol.
Prav?
Bi rad …
Želiš nadaljevati s tisto kros zadevo?
Jaz tudi.
Skrajšajte korak, se nagnite k hribu in spustite glavo.
To je edini del pri krosu, ko to storite.
Julie?
Nihče ne kuha zamere kot najstnica.
Kaj pa njena mama? –Delam na tem.
Da ti niti na misel ne pride.
Nisem sladoledar. Deset kilometrov.
Isti tempo. Utrditi moramo osnovo.
Johnny, zakaj tvoje roke opletajo vseokoli?
Ne vem, zakaj vi vozite Barbkino kolo? Ker je lepo?
Imate tudi hišico v tej barvi? –Ste vi Bela Barbika?
Manj heca in več teka. Pa roke k sebi.
Videti ste kot oguljena kokoš, ki teka okrog moje hiše.
Mar se smeješ, Valles? –Ne.
Se mi je zdelo.
McFarland proti srednji šoli Clovis 2. november, 1987
Ogrejte se pred začetkom.
Lepo, fantje. Ostanite lepo sproščeni.
Dobro, pridite. Zberite se.
Ste vsi dobro?
To bo tekma le med nami. Clovis proti McFarlandu.
Oni so dobri, visoko na lestvici in mislijo, da nas zlahka premagajo.
Ste pripravljeni?
Opravimo to, Blanco. –Dobro.
Od kod smo? –Uno, dos, tres … McFarland!
Vsi jetniki D bloka, 15 minut.
Te sploh razumejo?
Najbrž jim samo kažeš? V tisto smer, amigo.
Ja, nekaj takega.
15:40, Derek! Naravnost po zmago.
15:45, Thomas!
Zdaj pa ga ujemi.
Ujemi ga.
Tako je treba.
Bravo.
Dajmo, Thomas.
16:30, Thomas. Odlično.
Bravo, Johnny.
Jose, dobro.
Dajmo, Danny. –Dajmo, Sean.
To sem dobil tudi jaz.
Blizu je bilo, fantje.
Kot sem rekel,
so odlična ekipa.
Toda vi ste boljši.
Clovis je zbral 28 točk, McFarland 27.
Čakajte, mislite … –Tako je. Manj točk zmaga.
Pravkar ste dobili svojo prvo tekmo.
Dobra tekma, amigo.
Sem vam rekel, da bomo zmagali.
Težave z avtom, draga? Pridi notri, bomo vse uredili.
Pridi.
Kje so Diazi? –Zunaj.
Kaj misliš s tem? –Niso več v ekipi.
Kaj? Kdo to pravi? –Njihov oče.
Ki je tudi njihov delovodja.
Moj fant ima zadaj delavnico. Pogledal bo tvoj avto.
Hvala ti. –Izvoli.
Mojbog, ljubica.
Kaj pa si počela z rokami?
Se selila, obdelovala vrt.
Le nasloni se in uživaj v razgledu,
mi pa bomo poskrbeli zate.
Tisto je moj fant.
Čeden je, kajne? Vem.
Zdravo, Damacio. –Ne bi razumeli.
Damacio … –To je naš učitelj za tek, g. White.
Oglasil se je na hitro, da pozdravi.
Ste lačni?
Upam, da imate radi enchiladas, White.
Ste pripravljeni poskusiti?
Samo malo.
Kateri je bil ta? Sedmi, osmi?
Nevljudno je zavrniti. –Pa bruhati na mizo tudi.
Nesite domov družini.
Ne, gospa, prosim.
Se zahvaljujem, a ne morem. –Ne recite mi ne, prav?
Moj mož vedno dela, a vsak dan večerja z družino.
Se pogovarja in posluša. Družina mora večerjati skupaj.
Posodo hočem nazaj.
Vam lahko pomagam s tem?
Samo sprašujem, če vam lahko pomagam?
Ne, gracias.
David, bi vprašal očeta nekaj zame?
Seveda.
Reci mu, da mi je bilo v čast, da sem bil povabljen v vaš dom.
Pravi, da mu je bilo v čast, da je bil povabljen.
Reci mu, da sem rekel hvala.
Oprostite. Mislil sem …
Da se prebijam.
Hvala za gostoljubje.
Tukaj ne prosimo za pomoč.
Če želite pomagati in biti koristi, je v redu.
Toda vem, čemu ste tu. Želite, da moji sinovi tekmujejo.
G. White, šport je kot televizija. Ni življenjsko pomemben.
Vsako uro, ko moji fantje trenirajo z vami, ne delajo z menoj.
To je manj hrane na naši mizi. Ne pričakujem, da boste razumeli.
Blanco? –Kaj počnete tukaj?
Saj veste, da ste bel, ne?
Ste prepričani? –Mar belci ne kosite svoje trate ob sobotah?
Nimam trate. Kaj bomo delali?
Ne bo vam všeč.
Blanco?
Sedaj se morate nagniti čez in odsekati.
Odrežite zunanje listje in jih odstranite.
To bo vaša vrsta.
Upognite kolena, sicer vas bo bolel hrbet.
Ste v redu, Blanco?
Vi to počnete ves dan?
Ja. Če končamo to polje, lahko morda začnemo naslednje.
Ste plačani na uro? –Ne, na polje.
Hitreje, ko končamo tega, več bo naš oče zaslužil.
Na polje?
Damacio, koliko ste bili stari, ko ste začeli delati za očeta?
Deset. Mogoče 11.
Je to sploh legalno? –Za jagode je. In krompir.
Za druge pridelke morate biti stari 12.
Prvič sem hotel nehati že po eni uri. Tako težko je bilo.
Jokal sem kot dojenček. –Vem, kako si se počutil.
Bi radi nehali, Blanco?
Kaj ti misliš?
Blanco?
Oprosti, moj hrbet. –Vem. Lezite.
Z glavo navzdol.
Ja, dobro bo.
Dobro bo.
Prvič morate to narediti vsakih nekaj ur, ker telo ni navajeno.
Dobro, fantje, razumel sem.
Vaš oče vas potrebuje.
Zato bomo naredili tako.
Ko boste morali obirati dlje, bomo trenirali pozneje.
Ko imamo tekme, boste nabrali zgodaj več, da dosežete normo.
Če bo treba, vam bom pomagal.
A samo, če bo treba, kaj? Ker niste videti najbolje, trener.
Trener? Si prepričan glede tega?
Ne Blanco ali White?
Ne homes?
Ne. Trener.
Dobro.
Kaj jeste?
Tacos. Boste enega? –Ne, daj mi dva.
Le tebe rešujem, Danny.
Mi podaš še enega, ljubica? –Seveda.
Kaj se dogaja? –Prodaja tamalesov.
In pranje avtomobilov. –Zbiranje prispevkov za ekipo.
Mi lahko pomagaš?
Moji fantje potrebujejo nove drese in boljše copate.
Zakaj si jim kupil cenene? Nisi ponosen na njih?
Dober človek si, zato ti pomagam. Zdaj pa se pojdi stuširat.
Piščanec, piščanec!
Koliko vstopnic je tvoja mama prodala?
Raje upajte, da jih le polovica pride.
Pripravimo vedra, fantje.
Živjo, Cherly! –Lupe! –Kako si?
Dobro, kako si ti? –Se spomniš mojega fanta Javija?
Ja. Kako si, Javi? To je moj mož Jim.
Kako gre? –Javier. Javi. Živjo.
Sestrin fant Victor je v tvoji ekipi.
Dolgujem ti opravičilo, Javi.
Prvi večer, ko smo prišli sem,
sem videl tebe in vaše avtomobile in mislil, da ste … –Tolpa?
Morda nekoč davno, homes. Le avto klub smo.
Poglej te avtomobile. To so naši otroci.
Ne bi jih spravljali v nevarnost. Poleg tega,
če zgrešimo zločin, kaj bi priče najprej opazile? Slikarijo.
Ej, Victor, uničil boš sliko, stari.
Ne opraskaj mojega obraza. Poglej.
Lupe! Čudovito!
Jim, to moraš videti. Pridi. –Poglej.
Ti je všeč?
Ja.
Ceni me.
O, fant.
Ko bi me tudi ti cenil tako.
Kaj bereš, trener? –Pume iz McFarlanda delajo vtis.
Pričelo se je z osupljivo zmago nad srednjo šolo Covis,
a se po zmagah nad Yosemite in Morro Bay vsi sprašujejo,
le od kod so se ti McFarland tekači vzeli?
Končno dobre novice. –Ti si tako rekel.
Jim, imaš trenutek?
Poslušaj to. Od Joseja Cardenasa.
Letimo, kot kosi skozi nasade pomaranč,
lebdimo na toplem vetru.
Ko tečemo smo gospodarji Zemlje.
Dežela je naša. Govorimo ptičji jezik.
Nismo več priseljenci.
Ne neumni Mehičani.
Ko tečemo naš duh leti.
Govorimo z bogovi.
Ko tečemo, smo mi bogovi.
Dobro delo, White.
Ja, Jose je dober fant.
Nisem mislila Joseja.
Dobrodošel v McFarlandu, Blanco.
Včasih sem treniral tako, da sem vzel šibke otroke
in jim prašil zadnjice, dokler niso postali žilavi.
Se ti zdi to smešno? –Prašil si riti belim otrokom?
Seveda je smešno.
Ne vem, če se zavedate, a če bomo nadaljevali tako,
se boste lahko kvalificirali za državno prvenstvo. –Res?
Res. A ni pomembno, kaj jaz mislim, ker tega ne morem storiti vas.
Možnosti so sicer proti vam, toda če verjamete vase,
če najdete način, da verjamete drug v drugega,
ne bo pomembno, kaj drugi mislijo.
To je lepota športa. –Ne treniramo za poraz, homes.
Mislim, trener.
Pridelek se ne jé, trener. –Kaj? –Pridelek se ne jé.
Prvo pravilo pri obiranju je, da ne ješ, sicer si odpuščen.
Bog, žal mi je, fantje. Nisem …
Vsi ste mrtvi!
Dajmo, White!
Ko se kvalificiramo, bo vaš svet videti drugačen.
Mislite, če? –Ne, mislim ko.
Lahko začnete razmišljati, na kateri kolidž želite.
Cal Poly ima kmetijstvo, poljedelstvo in vinogradništvo.
Ne bi me presenetilo, če polovico teh reči že obvladate.
Razmislite, fantje. Cal Poly je le nekaj ur proč.
Še vedno lahko pomagate staršem čez vikend, a z diplomo …
Brati morate za diplomo.
Boste lahko pomagali več kot z zaslužkom na poljih.
Prav?
Zelo dobro mi gre. Trener misli, da lahko pridemo v finale.
Morda bom šel lahko na kolidž.
Kolidž?
Veš, kaj …
Spravi glavo iz teh knjig.
Uničile ti bodo oči.
Nihče ne potrebuje knjige na poljih.
Kako velik?
Rekel sem ti že dvajsetkrat, Danny. Zelo.
Ne skrbi. Za to smo trenirali.
Vem, a kako velik?
Tako velik.
Dobro si poglejte, ker se bomo tu kvalificirali za državno.
Samo med prve štiri se moramo uvrstiti. Samo to.
Kvalifikacije za državno prvenstvo 26. november, 1987
Hej, čestitke.
Ekipa, na katero je treba paziti. –Hvala.
In trener.
Palo Alto se zanima zate.
Lahko bi kaj uredili, če te zanima.
Trenerji, imate tri minute.
Hvala. Srečno tam. –Tudi vam, trener.
Dobro. Pridite vsi sem.
Danny, nehaj strmeti v goro. Ne bo ušla, pa tudi ti ne.
Dobro ti bo šlo. Videl sem te na poljih.
Ti si kot vol.
Ko postane na gori težko, si zapomnite,
da je tako tudi fantu poleg vas in pred vami.
Šlo bo za to, kateri tekač bolje prenaša bolečino.
Zato poglejte njih in sebe, ter se vprašajte …
Kdo je bolj žilav?
Jaz stavim na vas.
Ekipni klic, Danny.
Uno, dos, tres … McFarland! –Pridite.
Tekači, na svoja mesta. –Dobro, gremo.
Čeden dres, stari. –Igraš golf?
Ja, igram. –To ni golf.
Pripravljeni …
Teci! Teci!
Dajmo.
Kako smo se uvrstili? Nam je uspelo? –Tesno je.
Na robu smo.
Poglejte to.
Poglejte. Uspelo vam je.
Najboljši v Kaliforniji.
McFarland gre na državno prvenstvo, slišite?
Na državno gremo.
McFarland gre na državno prvenstvo.
Trener, zgrešili ste odcep.
Tako je.
Zdravo.
To bo 9,50 dolarjev.
Glejte, imam …
Imam le pet dolarjev.
Imam pet dolarjev in sedem otrok, ki še niso videli oceana.
Je že dobro. –Ste prepričani?
Obdržite. –Hvala.
No, pojdite že.
Spravite se noter. –Gremo, fantje!
Na državno gremo!
Dobro, ne, pri miru bodi. Ne premikaj se.
McFarland Pume!
To je odlično.
Se ti zdijo pume pravilno črkovane?
Če ji poveste, vas ubijemo. –Danny!
Vidim Davida!
Damacio!
Zdaj pa fotografiranje.
Ne ti meni ne. Pridi.
Pume, ena, dve, tri.
Pume!
Dobro.
Moja družina. –Zelo ponosni morate biti.
Koliko sta tvoji hčerki stari, gospod Blanco?
Jamie je deset, Julie pa je bila pravkar 15.
Kdaj je njen quinceanera?
Kaj?
Dal bom v izložbo. Si predstavljaš, da premagamo vso državo?
Morda bom celo zaprl trgovino za en dan. Prvič v 25 letih.
Sammy, zdi se mi,
da bom potreboval tvojo pomoč pri nečem.
Pridite, dekleta. Iti morate.
Pozne boste. Naročene ste ob 16h.
Zakaj to počneš?
Cenim te. Mar ne smem izkazati malce spoštovanja?
Prav.
Imamo tri ure.
Dobro, torej …
Mizo za piknik bomo najbrž premaknili tja.
Blanco, hitreje bo šlo, če si zapomnimo pomembno dejstvo.
Kaj je to? –Da nismo šefi, pač pa Indijanci. Sedi.
Odnesite mizo v garažo, ker je tu plesišče. –Bom jaz.
Vstani, Thomas.
Lepo te je videti. –Vstopite, dame, da vas polepšamo.
Mojbog, poglej te lase.
Julie, zate.
Vse najboljše. Oče.
Kaj je notri?
Mojbog.
Temu se reče quinceanera.
Gospe in gospodje, gospodična Julie White.
Lepa je.
Čas je za govor, papacito.
Najprej bi se rad zahvalil družini Rosaldo,
ki je je tako prijazno pomagala pri organizaciji.
In vsem tukaj, ki so bili tako velikodušni.
In muchos gracias, ker ste mi pomagali razumeti,
kaj pomeni quinceanera
in zakaj je ta večer tako pomemben.
Ker pomeni, da se najina hči spreminja
iz tega mladega dekleta v čudovito žensko.
Ne vem, ali Julie ve, kako sem se bal tega,
toda nocoj praznujem.
Upam, da veš, koliko mi pomeniš,
in kako ponosen sem na to, da sem oče tebi in Jamie.
In kako srčno upam,
da boš tudi ti nekega dne ponosna name.
Ponosna, kot so ti otroci na svoje starše.
Sedaj te moram še zaprositi za ples.
In menda ne smeš zavrniti.
Hvala ti, oče.
Tako lepa si videti.
Hvala.
Julie?
Ja?
Babica jo je naredila.
Prosim.
Lahko ti? –Seveda.
Si pripravljena?
Za kaj? –Pridi.
Pomiri se, Blanco. Tako to delamo.
Peljemo slavljenko na parado. –Oče, smem iti?
Boš pazil nanjo? –Bom.
Vozili poste počasi, ne? –Le tako vozimo.
Nizko in počasi.
Prav.
Hvala.
Gremo.
Čudovita si videti! –Hvala. –Prosim.
Adijo!
Hvala za vožnjo, Javi.
Najlepša hvala!
Javi.
Mojbog, zakaj te ne pustijo pri miru?
Čudovito je bilo. Res krasno.
Bi se oglasil, prosim?
Quinceanera štab.
Prosim?
Vzemi ključe. –Zakaj?
Tam. –Bog, prosim ne.
To še nič ne pomeni, draga.
Ljubica, prosim, prosim.
Julie! Oh, srček!
Julie, srček. –V redu sem, mami.
Je vse v redu z njo? –Bodite pri miru, gospodična.
Padla sem. Ta avto se je kar pojavil … Nato drug avto.
Nato so vsi začeli vpiti, nato pa vsa ta kri.
Imeli so nože. –Je že v redu.
Kaj se je zgodilo? Rekel si, da boš pazil nanjo!
Rekel si, da bo varna! Zaupal sem ti.
Zaupal sem ti svojo hčerko. –Bila je varna.
Morda morate njo vprašati, kako varna je bila.
Ni poškodovana, Jim. V redu bo.
V redu? Ne. Ni v redu.
Sploh ni v redu. Krvav obračun je bil.
Kilometer od našega doma z najino hčerko!
Sploh ni v redu.
Naslednjo soboto zaprto zaradi državnega prvenstva!
Prvič v 25 letih!
Trent Jameson - Trener za kros Srednja šola Palo Alto
Mami.
Živjo, ljubica. Pridi sem.
Kako se počutiš? –Dobro.
Kje je oče?
Dobro jutro, Jim. Me veseli, da si lahko prišel.
Živjo. –Živjo.
Kako je šlo?
Ponudili so mi mesto trenerja za poln delovni čas. Za kros in tek.
Vrhunska šola je. Jaz bi bil vodja programa.
Boš sprejel? –Ne vem. Kje sta dekleti?
Jamie je v svoji sobi, Julie pa s Sonio, razburjena.
Ona ve za to?
Ve, kam si šel.
Julie.
Pridi v avto, prosim.
Bi nam povedali, ali pa bi nas le gledali na državnem,
nato pa zbežali v sončni zahod s temi mulci iz podeželskega kluba?
Bi se sploh poslovili, Blanco? –Thomas, poslušaj me.
Ne, saj razumem. Vsi razumemo.
Taka je pač Amerika, ne? Postati moraš velik.
Poiskati boljši kraj, boljše plačilo …
Z vsem boljšim.
Vsi se bodo vedno potegovali za vse boljše.
Zato nihče ne ostane v McFarlandu, če ni treba.
Ker tukaj ni ničesar, kar predstavlja ameriške sanje.
Zdi se kot vse, kar sva si vedno želela in govorila o tem.
Velika hiša, finančna varnost,
odlična šola za otroke, prijetna soseska.
Prijetna in varna soseska.
Ne vem.
Kaj ne veš?
Lastnik trgovine je danes zjutraj spiral kri s parkirišča.
Lastnik trgovine ima ime
in je naš prijatelj.
Pred dvema dnevoma si se mu zahvalil za vse, kar so storili za nas.
Vem. Toda bila si tam. Oba sva bila tam.
Julie je bila … Kako blizu? Tako blizu?
Kako, da te to ne moti?
Saj me moti. Seveda me moti.
Pa veš, kako se je poškodovala? Tvoja ekipa je skočila prednjo.
Porinili so jo s poti in zaščitili, kot da je njihova družina.
Misliš, da bo kaj takega našla v Palo Altu ali kje drugje?
Ne vem.
Sam se odloči.
Vem, da je težko,
a prosim, naj ne bo zaradi naše varnosti.
Ker se nikjer drugje še nisem počutila doma tako kot tu.
Trener, trener, trener!
Pume, pume, pume!
To je zate.
Srečno!
Prinesite jo domov, Jim.
Naj bomo ponosni, trener!
Zakaj ste sploh tukaj? Ne potrebujemo vašega treninga.
Po pravilih ne morete teči brez trenerja. Zapravite tekmo.
Če še vedno želiš teči, Thomas, boš moral sesti.
Danes zaprto zaradi državnega prvenstva! Prvič v 25 letih!
Čudovit dan!
Finale državnega prvenstva v Kaliforniji. 12. december, 1987
Mislim, da je tam.
Preverjam ozvočenje, Test, test!
No, pa smo tukaj.
Prosim, vstanite za petje nacionalne himne.
Vstanite.
Trenerji, imate tri minute.
Zberite se vsi. Pridite.
Hočem, da pogledate okoli. Najboljši v državi.
Vsaka od teh ekip si zasluži biti tu, pa vi tudi.
Toda oni nimajo, kar imate vi.
Ne vstajajo ob zori, da bi šli delat na polja.
Ne prebijejo dneva v šoli, da se nato vrnejo na ta ista polja.
To počnete vi.
Nato pa greste z menoj ven in tečete 15 kilometrov.
Prenašate še več bolečine.
Ti otroci si tega ne morejo niti predstavljati.
Ko sem šel tisti dan delat z vami na polje,
je bil to najhujši dan v mojem življenju.
Mislil sem si, pri kakršnem koli delu bom že pristal,
ne more biti težje od tega.
Vi to delate vsak dan.
Vaši starši bodo to delali do konca življenja,
če pomeni boljše življenje za vas.
Vi ste super junaki. Kaj vse ste prestali, da ste lahko tukaj …
Za privilegij, ki ga imamo meni podobni za samoumevnega.
Ni je reči, ki jo ne zmorete s to krepkostjo,
s takim srcem.
Vi imate največja srca, kar sem jih kdaj videl.
Zdaj pa odtecite svojo dirko.
Thomas, ti si kapetan.
Trener?
Bi vi klicali?
Uno, dos, tres.
McFarland!
Gospodje, vaš znak bo Tekači, pripravite se,
ki mu bo sledil strel iz pištole.
Ne bom streljal, dokler ne vidim vseh
s stopali za štartno črto.
Srečno, gospodje.
Tekači, pripravite se!
Jose, ne. Jose!
Kaj pa počne? Jose, počasneje.
Poišči svoj tempo!
Prehiter je, iztrošil se bo! Potem pa ti nadoknadi!
Kje je Victor? Tam si. Tako naprej.
Damacio, ostani ob njem. Drži se Victorja!
Dobro, Johnny! Dajmo!
Ujemi naslednjo skupino. Spravi se v tisto naslednjo skupino.
Nadaljuj!
Žal mi je. Oprosti.
Tukaj so. McFarland! Dajmo, fantje!
Damacio! McFarland!
Kaj se dogaja, mami? –Kaže, da so mu pošle moči.
Ostali bodo morali nadoknaditi pri točkah.
Zmanjšaj razdaljo!
10:00, Thomas! Dajmo. Ti to zmoreš!
Dajmo, Victor!
Dajmo, Damacio! Drži se teh fantov! Drži se jih!
McFarland!
Premagaj ga, Thomas.
Bravo!
Damacio, dajmo!
To!
Kje je Jose? –Ne vem.
Za minuto je počasnejši kot običajno … Ne bo dovolj.
David pride naslednji, a ne še naslednjih 30 sekund.
Trener … –Pa tudi takrat ne bo …
Saj to ni Danny Diaz.
Dajmo, Danny! –To ne more biti Danny Diaz!
Dajmo!
Danny!
Peti si. Naš peti tekač si, stari!
Si si ciljno črto predstavljal kot krof ali kaj?
Ej, od kod si ti prispel, Diaz? Od kod si se vzel?
Iz McFarlanda, trener.
Gremo.
Dame in gospodje, opravičujemo se za zamudo.
Bila je zelo tesna tekma, zato smo se morali prepričati.
Zato pa lahko sedaj naznanimo
prvega državnega prvaka Kalifornije v krosu.
To je ekipa McFarland!
Risi iz srednje šole McFarland so državni prvaki Kalifornije v krosu.
Zmagali smo! Ne morem verjeti, da smo zmagali!
Državni prvaki!
McFarland!
McFarland, punči! McFarland!
Danny!
McFarland?
McFarland. McFarland.
McFarland!
McFarland! McFarland!
Srednja šola McFarland je osvojila devet državnih naslovov v 14 letih.
Jim White je treniral vse ekipe.
Dobil je novo kolo.
Nihče od te ekipe nima družinskega člana, ki je končal srednjo šolo.
Vseh sedem tekačev je obiskovalo kolidž.
Thomas Vales je tekel za College of the Sequoias.
Sedaj trenira tekaški klub Osnovne šole McFarland.
Danny Diaz je diplomiral na Fresno State University.
Sedaj dela kot svetovalec in učitelj na Srednji šoli McFarland.
Damacio Diaz je tekel za College of the Sequoias.
Sedaj je kriminalist.
David Diaz je diplomiral na Fresno State University.
Trenutno je predsednik McFarland Parks & Recreation.
Vsi trije bratje Diaz so posestniki.
Johnny Sameniego je tekel za Cal State Bakersfield.
Sedaj poučuje na Osnovni šoli McFarland.
Victor Puentes si je prislužil štipendijo na Cal Poly.
Odslužil je kazen v državnem zaporu in sedaj dela v McFarlandu.
Jose Cardenas je postal pisec za Los Angeles Times.
Trenutno služi domovini kot vojak.
Tekači ekipe 1987 še vedno trenirajo in podpirajo današnje tekače.
Jim White se je upokojil leta 2003, potem ko je predstavil tekače
na tekmovanjih po vsej Ameriki, Evropi in Aziji.
Še vedno živi v McFarlandu.
Prevod in priredba: Lorem Ipsum